M'havia fet el propòsit d'escriure una mica cada dia d'aquest Mundial, però sóc incapaç de fer-ho. Surto de casa a dos quarts de vuit del matí i arribo de nou prop de la mitjanit. Avui he baixat a dinar a casa mon pare i aprofito per escriure quatre ratlles.
El que estic visquent és increïble. No tinc paraules, de debò. Alguns potser em titllareu d'exagerat, potser si, no ho nego. Però viure un Mundial tant des de dins és impagable. Tinc la immensa sort de treballar en un equip on tots tenen el cul pelat de fer grans esdeveniments. Sóc un debutant en aquestes coses, però estic aprenent un munt. I estic aprenent de gent que s'hi dedica professionalment i que mai tenen un no per a mi.
Waterpolísticament el Mundial ens dóna el que hem estat esperant. Algunes pallisses de potències sobre seleccions dèbils i partits igualats on tot es decideix per detalls. Sense anar més lluny el Sèrbia-Hongria d'avui. Quin tros de partit!!! Si no l'heu pogut veure us recomano que el rescateu de la web de Teledeporte (tot i que a aquesta hora encara no està penjat).
![]() |
Imatge del Sèrbia-Hongria d'avui, amb dues aficions entregades |
Del paper de les seleccions espanyoles en parlaré més endavant. De la masculina poc podem dir, ja que Nova Zelanda semblava més un equip de pretemporada que no pas una selecció davant la qual treure conclusions. I de la femenina molta feina a fer. Només diré que les veig esgotades físicament i molt nervioses. Però confio en que sabran redreçar la situació i arribaran molt lluny. Però tots sabem que la culpa d'ahir la va tenir l'speaker... hehehe.
Vaig a fer una migdiadeta de 20 minuts i torno cap a Picornell. L'Espanya-Montenegro promet. Aviam si demà o l'altre puc tornar a escriure!!!
PS: Gràcies a tots els que m'aneu seguint i m'aneu donant ànims. Són coses que s'agraeixen molt i molt!!!!
Tuiteja